Един син на майка
Народна песен

chitanka.info

Що йе щама на горна долна земя?

Ели ми йе мътна вода носит?

Ели ми йе силен огън горит?

Ели ми йе силен паша биет?

Та не ми йе мътна вода носит,

нито ми йе силен огън горит,

нито ми йе силен паша биет;

туку ми йе тая черна чума,

що удрила, ’се ми поморила.

Не ми биет староно и младо.

Тук’ ми биет кой дека йе юнак,

що удрила еден син у майка,

го удрила и го поморила.

Ката ден му майка на гроб одит:

ката утро: „Синко, добро утро!“

Ката вечер: „Синко, добър вечер!

Топла ли йе, синко, земна кукя?

Мека ли йе земяна постеля?

Меки ли йе каменот позглава?“

От жалови земя проговори:

— Топла ми йе, майко, земна кукя,

мека ми йе земяна постеля,

и мек ми йе каменот позглава;

немой кълни, майко, църна чума,

и тая йе, майко, под повеля,

туку кълни Имера бербера,

що остави перче каркмалия,

да ми лежит змия тройноглава

со дванайсет мали змиульчина.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.